Екскурсії у Вилкове 2024
На вихідні до Вилкове: тури, екскурсії, відпочинок, рибалка, море
Вилкове — це місце злиття вод Дунаю та Чорного моря, "Українська Венеція", місто каналів і човнів, місто рибалок та виноробів. Він розташований біля моря на кордоні з Румунією. Площа Вилкового – близько 460 гектарів. Населення – близько десяти тисяч жителів. Місто розділене на нову і стару частину. Незвичайність міста Вилкове у тому, що стара частина міста розташована на воді. Замість вулиць там – канали, якими переміщуються, в основному, на своєрідних українських "гондолах" та моторних човнах. Для туристів у багатьох жителів Вилкового є і більш місткі човни з навісами від сонця та дощу. Канали мають свої назви як звичайні вулиці. Пливеш, а довкола - акуратні чисті будиночки, невеликі городи, здобрені мулом, дерев'яні кладки по сторонах каналів,
![Вилково экскурсии Екскурсії у Вилкове](/images/StaticComponent/ed076ac9-65d5-4f3f-9d1e-7f08955dafe8.JPG)
акуратні парканчики з очерету. Постійно по дорозі зустрічаються човни, завантажені провізією, речами чи туристами. Найчастіше побачите і караван з двох човнів, другий використовується як причеп. Канали у Вилковому називають «ериками». Вони облямовані кілочками з верби, що захищають берегову лінію. Верба росте швидко і зміцнює берег. Потім її використовують на дрова та підсаджують нові кілочки. Уздовж будинків - вузькі кладки із дощок. Через ерики перекинуті простенькі дерев'яні містки. Верх містків не закріплений. Якщо на човні перевозиться негабаритний вантаж, то верх моста знімають, а коли човен проходить, ставлять на місце. Виходить щось на кшталт розвідних мостів.
Разом із природними протоками дельти, рукотворні канали утворили єдину водну систему каналів та ериків м. Вилкове. Вона займає до 45% території міста і по каналах на човні можна потрапити практично в будь-яку його частину. Навколо розкинуто безліч островів. На екскурсії у Вилкове вам обов'язково скажуть, що кількість островів ніякій владі невідома. Територія ця українська, але навпроти видно протилежний, румунський, берег. Вилкове - містечко невелике, тут складно заблукати. Навколо - доброзичливі та привітні люди. Особливо доброзичливість проявляється при появі туристів.
В останні роки
Вилковевідвідують іноземні туристи - любителі екзотики. У місті можна і офіційно замовити екскурсію до Дунайського заповідника, але можна домовитися і з приватниками. Якщо потрапите на досвідченого провідника екскурсовода – він покаже непримітні чужому оку, але справжні пам'ятки міста. Вас і на нічліг влаштують, рибою смачною нагодують, у човні покатають у будь-яку погоду, було б ваше бажання, історію міста розкажуть, місцевим вином напоять, юшку при Вас зварять таку, що пальчики оближете, та з собою в дорогу ще дадуть. На звичайних рибальських човнах і катерах, або на більш містких з тентами, приватники катають туристів по вилковским ерикам, вивозять за символічну плату на острови. У програму входять також навариста юшка і склянка знаменитого місцевого вина «Новак».
Є кілька відомих туроператорів, які забезпечують повний комплекс послуг з організації екскурсійних турів у Вилковому, Дунайський біосферний заповідник, по Дунаю та островам.
Екскурсії у Вилкове, на Дунай, Дунайський заповідник, нульовий кілометр
Місцевий виноград «
Новак» абсолютно унікальний - ніде немає такого сорту, щоб ріс на мулі та воді. Одна з особливостей виноградників у Вилковому – ndash; ви пливете на човні між рядами і їсте виноград прямо з кущів на ходу, тільки встигай зривати. З винограду роблять чудове червоне вино і продають, про що повідомляють написи крейдою поряд із хвіртками. Вино не дороге і смачне, але є і свої проблеми: трохи перебрав – впадеш у канал, шукай потім тебе десь у Румунії. Але це вже жарт. Справжній чоловік із Вилкового, навіть прийнявши на груди, хитається тільки назад-вперед, а не вправо-вліво. Це щоб не впасти у канал. Зазвичай екскурсія у Вилковому справді дуже пізнавальна та змістовна.
Екскурсія по Вилковому після міських буднів - прекрасне проведення часу. Можна поїхати на Дунай, де вам покажуть «нульовий» кілометр - місце впадання Дунаю в Чорне море, подивитися та оцінити природу Дунайського біосферного заповідника.
У Вилкове Вас обов'язково нагодують смачною юшкою та напоять вином, а ввечері привезуть назад на пристань або прямо до будинку, де ви зупинилися на нічліг. Там на Вас чекатиме обов'язковий атрибут, без якого відпочинок у Вилковому немислимий - риба, приготовлена за особливими рецептами.
Історія Вилкове
Коротко про історію виникнення Вилкове. Історія цього дивовижного поселення розпочалася приблизно в середині 17 століття тому з сумної для України події — Катерина ІІ знищила Запорізьку Січ. Тоді козаки бігли в плавні гирла Дунаю.
"Біглі" козаки, переслідувані з релігійних і політичних мотивів, оселилися в нижній частині дельти Дунаю. Одна з таких козацьких сімей і заснувала хутір Вилкове. Місце вибрали на материковій частині на низьких наносних берегах, які за сильних вітрів і паводків затоплювалися водою. Для підняття та зміцнення місця під будинки та городи брали ґрунт тут же, прокопуючи навколо захоплених ділянок канали та ерики. Грунт складався з мулу та торфу і, у свою чергу, служив чудовим матеріалом для садівництва та городництва. Викопані канали та ерики Вилкове служили кордоном між земельними ділянками господарів та гарними проходами та укриттями для човнів.
За іншою версією в 1746 в ці родючі, просочені вологою місця прийшли російські старовіри, що втекли з Росії від релігійних переслідувань. Вони принесли із собою працьовитість, стійкість та старовинні ікони, написані на липових дошках. Потім ці місця заселили українські та донські козаки. У Вилковому живе чимало нащадків старовірів, які зберегли потяг до традиційного вигляду: борода, підв'язана пояском сорочка навипуск. На островах досі живуть люди, які принципово зреклися благ цивілізації. Тут немає ні світла, ні газу, ні електрики. Нічого з того, що для нас стало вже звичним і повсякденним.
Екскурсія у Вилкове, церква, релігія та старовіри
А ще у Вилкове три церкви. Дві українські православні та одна старообрядницька. Через це в минулі часи траплялися досить сильні тертя. Населення ділилося на «хохлов» (українських православних християн) та «липован» (старовірів). Достатньо було «липованину» показати «хохлу» складені вказівний і середній пальці обох рук на кшталт літери «Т», що означало «наш хрест на два пальці вище вашого», як він негайно міг отримати в зуб. До бійки тут же приєднувалася половина Вилкове. Довгий час обидві громади жили окремо. Але останнім часом бійки припинилися і обидві громади мирно живуть разом. Місто багатонаціональне. Тут мешкають українці, болгари, гагаузи, молдавани, румуни, албанці. Є сім'ї, в яких розмовляють кількома мовами.
Готелі та бази відпочинку Вилкове
Готелі та бази відпочинку Вилкове нечисленні. Моря у Вилкове немає. Багато туристів поєднують відпочинок у Вилкове та проживання на базах відпочинку сусіднього села
Приморське, розташованого на березі Чорного моря.
Традиції Вилкове
Вилкове - самобутній та колоритний край: місто рибалок та виноробів. Місто стоїть на воді, тож уся земля тут наносна. Більшість городів перебуває на островах, куди вирушають човнами. Мул дістають із води, висушують і використовують як добрива. Мінеральними добривами майже користуються. Завдяки родючому мулу тут дуже великі врожаї, наприклад полуниця тут практично цілий рік, але крім
![Рибалка у Вилкове, виноград Новак Рибалка у Вилкове](/images/StaticComponent/e1f5b085-ce40-4423-b538-8925f46d2bb6.JPG)
полуниці тут вирощують виноград, яблука, груші… Часом зібраного врожаю навіть однієї полуниці вистачає сім'ї на цілий рік. Ще один із заробітків місцеіих жителів - це очерет. Його експортують до Європи, для виробництва екологічно чистих, модних, теплих і дорогих євродахів. Славиться Вилкове і прекрасним трав'яним чаєм із самовару, який можна порівняти лише з карпатськими. Також славиться і тим, про що промовчать екскурсоводи та рекламні буклети. Це комарі та жаби. Якщо з першими ще якось можна боротися, зазвичай невеликим димком, що огортає все селище, то царівнам жабам доводиться поступитися. У теплий літній вечір приїжджі можуть до ранку насолоджуватись їх гучним співом (місцеві звикли та спокійно сплять). Натомість немає тарганів.
Згідно з місцевою легендою, вилківчани вміють ходити морем, як по суші. Кажуть, військовозобов'язані звідси потрапляють одразу у флот, настільки звичними до води є чоловіки. Діти у Вилковому з пелюшок звикають до води. Основні свята трохи відрізняються від наших звичайних: День рибалки, День річкового флоту, День військово-морського флоту та День торговельно-морського флоту. Свята йдуть з невеликим розривом, тому добрий місяць у Вилкове гуляють усі.
У Вилкове майже в кожній родині є рибалки, тому свіжої риби тут повно. Чоловіки ловлять рибу, виїжджаючи на Дунай чи острови. Головна рибалка (дунайський оселедець) починається навесні. Рибалка у Вилкове на Дунаї приваблива тим, що тут дійсно є що ловити і окрім оселедця. Безліч екзотичних птахів, які вдосталь живуть у плавнях: і рожеві пелікани, і казарки, і смугасті яструби, і знамениті орлани білохвости - всі вони можуть потрапити Вам на очі або в об'єктив Вашої камери. Відпочиваючим на замітку: де б Ви не відпочивали на курортах Миколаївськійабо Одеської області, будь-то Одеса, Затока, Кароліно-Бугаз, Сергіївка, Росія, Грибівка, Курортне або Лебедівка, відкладіть один день на екскурсію до Вилкове.
Приємного Вам відпочинку, цікавої екскурсії та смачної юшки у Вилковому!
Використана інформація з сайту:
Літо біля моря